שאלתך חשובה ומשמעותית ביותר והיא מעסיקה אנשים רבים, בעיקר בגילאים אלו. הרפואה המודרנית, ובעיקר הטכנולוגיה הרפואית, הביאו למצב בו ניתן להאריך חיי אדם במצב סופני באמצעים מלאכותיים. אולם אז, איכות חייו וכבודו כאדם עצמאי, פעיל ושאינו תלוי בזולת נשללים ממנו. "חוק החולה הנוטה למות" שנחקק בישראל בשנת 2005, מהווה מעין מהפכה במשפט הישראלי. החשיבות הרבה של החוק נעוצה בעובדה שהוא מאפשר לאנשים, באמצעות מילוי וחתימה על טפסים, לתכנן ולהביע את רצונם מראש, באשר לאופן בו יחיו בסוף חייהם ומחייב לכבד את רצונם.
מטרת "חוק החולה הנוטה למות" היא להעביר את ההחלטה לאדם עצמו, לכבד את רצונו אם יבחר להניח לתהליך טבעי לסיים את חייו – ללא התערבות רפואית. הרופאים מחויבים ע"פ החוק, לכבד את ההנחיות שניתנו ופורטו מראש ע"י המטופל, כאשר נקבע שהוא חולה נוטה למות, שאינו יכול לקבל החלטות בנוגע לטיפול בו או שאינו מסוגל להביע את רצונו. הטפסים מקבלים תוקף, רק כאשר האדם מוגדר כנוטה למות, אשר אינו מסוגל להביע את רצונותיו או לקבל החלטות. כל עוד האדם מסוגל וכשיר להביע את רצונותיו פועלים רק על פי רצונו המפורש ולא על פי ההנחיות שבכתב. לאחר מילוי הטפסים, הטפסים נשלחים למשרד הבריאות, שם הם נבדקים בקפדנות, מקבלים אישור, נסרקים ומועברים בהדרגה לכל בתי החולים בישראל. העותק המקורי נשלח חזרה אל השולח.
את הטפסים ניתן להוריד באתר הממוחשב של משרד הבריאות, אך אכן קשה למלאם ללא סיוע. כיום יש טופס משולב (פחות מפורט) של יפוי כוח רפואי, המאפשר לכל אדם למנות מיופה כוח ע"פ החלטתו, למצב רפואי בו הוא לא יוכל לקבל החלטות. ניתן לפנות לעו"ס ברוב קופות החולים ולבקשה שתסייע במילוי הטופס ותחתום כעדה.
בכדי למלא את טופס ההנחיות הרפואיות המקדימות, המפורט (שיש לו יתרונות רבים), יש צורך לקבל הסבר רפואי וחתימת רופא/אח מוסמך.